Trækker du gardinerne fra, Charley?
Det er ikke, hvad jeg forventede.
Jeg troede ikke, jeg kunne genkende mig selv.
Men jeg er stadig mig-
for dem, der vil vide det.
Åh, miss. - Græd ikke, Charley.
Jeg har aldrig været en skønhed.
Det er, fordi De er bedre-
og de vil alle se Dem.
Mr Jarndyce og miss Ada.
Og mr Richard er her.
Åh.
Alle bliver ved at spørge.
Jenny og Lizzie fra teglværket venter på mig hver dag.
Jenny sagde, der var en dame, hun ikke kendte...
...som også ville se til Dem, miss.
Lad hende komme ind.
Åh...
Tak.
Tak, kæreste Charley.
Lad os se.
Om en dag eller to.
Esther...
Åh, Esther...
Endelig!
Esther...
Du må ikke gemme dig sådan.
Jeg var ved at angribe hele huset.
Bare fætter John og Richard kunne enes igen.
Specielt i dag.
Richard har været så bekymret.
Ikke nu.
Han ser din styrke, som jeg gør.
Jeg ønsker mig den styrke, Esther.
Styrke til at være tålmodig-
og acceptere tingenes tilstand.
Richard lever af håb og drømme.
Undskyld. Jeg ville tale om dig og ingen og intet andet.
Men jeg elsker ham.
Med dig må jeg tale om ham, fordi du forstår.
Undskyld. Jeg må ikke udmatte dig.
Jeg er ikke syg nu.
Den triste tid er forbi.
Fortæl mig om Richard.
Jeg vil gerne være hans kone.
Selv hvis han aldrig bliver rig.
Han ønsker penge for min skyld-
men det er alt, han tænker på.
Jeg vil ikke forandre ham.
Dine nye advokater lærer dig at mistro mig.
De siger vel, at vores interesser er modstridende?
Vores krav er i konflikt, ikke?
Jeg prøvede at holde mig ude af Jarndyce og Jarndyce.
Jeg har prøvet at holde jer ude.
Sagen er gift, Rick. - Vi er parter.
Det er godt for Dem, at jeg holdes ude-
men ikke for mig. - Gift!
Kun for mig? - Nej, alle rammes.
Men ikke Dem? - Jo, hvis jeg lod den.
Der kan være en fordel i at spille uinteresseret.
Det kunne få andre til at være ligeglade.
Det er måske praktisk for Dem?
Beskylder du mig?
Jeg kommer ikke med skjulte hentydninger.
Hvad da?
Uanset hvad De mener, må jeg hævde mine rettigheder.
Og Adas. De og jeg er uenige.
Et af testamenterne sikrer mig meget mere end Dem.
Det bliver måske ikke det endelige, men det kunne det.
Derfor vil jeg hyre mine egne advokater.
Du godeste, sønnike.
Rick. - Jeg er myndig nu.
Og sagen kan ikke vare evigt.
Der er sandhed og retfærdighed i den.
Harold Skimpole introducerede ham for en ny advokat.
Skimpole kendte naturligvis manden på den sædvanlige vis.
Flere regninger, som nogen betalte for ham.
Skimpole var imponeret af mandens manerer.
Tror De, han var ude efter Richard som klient?
Ja, da. Endnu en snylter, der suger på sagen.
Han gav Skimpole fem pund for at møde Richard.
Skimpole skrev det i et brev.
Han kan ikke se nogen skade i det.
Har han set meget til Richard?
Det lader det til.
Richard ser ikke mig som en ven. Og han behøver en.
Det er vel nok synd.
Det er meget urimeligt af mig, Esther.
Tilgiv mig.
Vi bebyrder dig straks med vores problemer.
Men vi har sådan savnet dig.
Jeg har savnet dig.
Jeg har brug for dig. Jeg vidste ikke, hvor meget.
Tanken om at miste dig...
Lægen advarede mig om risikoen.
Tanken skræmte mig, og...
Jeg forestillede mig livet uden dig.
En forfærdelig... helt forfærdelig tanke.
Du skal vide, at du ikke skylder mig noget.
Jeg, om nogen, skylder.
Du bragte glæde ind i mit liv i en alder, hvor det var uventet.
Alder er selvfølgelig et spørgsmål
som jeg ikke vil undervurdere.
Måske finder du forskellen for stor-
til mere end det venskab, vi har nu.
Det vil jeg så respektere.
Og der ville ingen grund være-
til ikke at fortsætte, som vi har det nu.
Jeg prøver ikke at overtale dig, men siger, at forandringer vil ske.
Richard er allerede flyttet.
Han og Ada gifter sig inden længe.
Så er vi alene her.
Vores vante liv brudt op.
Hvis der kun er os to-
må jeg så være din beskytter helt og holdent?
Jeg beder dig gifte dig med mig.
Du ved, at jeg aldrig bliver anderledes, end jeg er nu.
Jeg er ikke mere end det, du kender.
Du skal overveje sagen. Det haster ikke.
Når du er helt rask, måske-
og har haft tid til at tænke.
Hvis ikke du har besluttet dig, vil jeg ikke presse på.
Jeg ved, at dit svar vil være utvetydigt.
Jeg er parat til at vente, Esther.
Hvad hvis du valgte en anden?
Hvad ville jeg så føle?
Hvad skulle jeg gøre?
Ingen anden.
Ja.
Jeg svarer ja.
Havde du sagt nej-
ville jeg ikke vide, hvad jeg skulle stille op med huset.
Jeg sværger, miss Summerson.
Jeg ville have revet det ned.
Kig ikke på det hus. Er det måske mit?
Det mausoleum?
Sir Leicester Dumhoved bor der.
Hvis den arrogante klump uægte metal da er i live!
Miss Summerson, jeg får Dem installeret-
og så er huset Deres.
Det er min gave til Dem.
Pas du nu godt på din frue.
Ja, sir.
Skjul ikke dit ansigt.
Du har været meget syg-
men du er bedre nu, gudskelov.
Jeg vil gerne tale med dig.
Gå du tilbage til huset, Charley.
Jeg kommer senere. - Ja, miss.
Esther...
Jeg er din mor.
Tilgiv mig.
Tilgiv mig...
Da du var syg, var jeg alvorligt bekymret.
Jeg tog til dit hjem.
Jeg turde ikke nærme mig huset.
Jeg kunne have besøgt din værge som følge af vort gamle venskab
men jeg frygtede at bryde sammen.
Og sige, at du var min datter.
Mit eneste barn, som var dødeligt syg.
Jeg havde ikke mod til ærlighed. Det har jeg stadig ikke.
Det er mange ting at tænke på, når man skjuler noget i årevis.
Min mand. Dig... Dit liv.
Jeg burde måske ikke have sagt det-
men jeg var nødt til det.
Jeg måtte møde dig som din mor.
Bare denne ene gang.
Og takke Gud for, at du er i live-
og har en ordentlig fremtid.
Esther...
Man troede, jeg var dødfødt-
men min mors søster så livstegn og valgte at opfostre mig-
i yderste hemmelighed.
Min moster...
Min moster så aldrig mere min mor eller skrev til hende.
Hun adskilte os fra resten af verden.
Det var kvinden, Laurence Boythorn elskede og ville have ægtet...
Hvis ikke det var for mig.
Men du har ingen skyld i det.
Du vidste intet. - Nej.
Nu forstår jeg, hvorfor min moster var så hård.
Hun må have tænkt på, hvad hun gik glip af.
Overstået, Esther.
Hvad med nutiden? Vi må beskytte din mor.
Hvad kan vi gøre?
Hun anede ikke, at jeg var i live.
Hun troede sig sikker, indtil hun fik besøg af mr Guppy.
Noget kan gøres der, tror jeg.
Men advokaten, Tulkinghorn...
Ingen kan føle sig sikker, så længe han lever.
Det har været svært at finde Dem. - Virkelig?
Jeg har været her ofte-
og fået at vide, at mr Tulkinghorn ikke er hjemme.
Han har travlt, han er her og der, og jeg må ikke se ham.
Ganske rigtigt. - Men nu har De tilkaldt mig.
De bad ham hente mig!
Jeg kan ikke lide ordrer.
Jeg venter længe. De har bare at have gode nyheder.
Bedre end sidst. - Jeg har intet til dig.
De har behandlet mig dårligt.
De har narret oplysninger fra mig.
Jeg skulle komme her i kjolen, som fruen bar den aften-
og så ville jeg blive belønnet.
Jeg betalte dig godt, tøs.
To halve pund?
Jeg har ikke brugt dem.
Jeg foragter dem. Jeg afviser dem!
Betal mig, hvad De lovede!
Og hvad skulle det være?
En ny plads. En ny ansættelse.
En høj stilling hos vigtige mennesker.
De har indflydelse på mange.
Og De må holde Deres løfte.
Du får en eneste advarsel.
Du skal ikke komme her eller prøve at tale til mig.
Og du skal holde dig væk fra mr Snagsbys hus.
Jo, igen og igen. Altid.
Du er en plage, tøs. Det hører op.
Der findes tugthuse her i byen.
De har trædemøller til kvinder.
En tøs med dit temperament vil ikke spærres inde.
Det kan De ikke.
Loven beskytter engelske borgere-
fra uvelkomne besøg af plagsomme kvinder.
Så meget lover jeg dig.
Skal politiet spænde dig fast til en planke-
og slæbe dig gennem byen til fængslet?
Det kan De ikke.
Det forsikrer jeg dig.
Husk dine penge, når du går.
Tak, sir.
Jeg ville ikke have bedt om det.
Men min kone er så jaloux-
og når den franske kvinde lister undt ved butikken...
Jeg ønsker hende ikke fængslet-
mere end De gør.
Det, jeg siger, mener jeg.
Det, jeg truer med, gør jeg.
Er De mrs Guppy?
Jeg sendte Dem et brev.
Jeg ville tale med Deres søn, William Guppy.
Miss Summerson. Velkommen til mit hus.
Kom endelig ind.
William venter. Værsgo.
Mm.
Det er vel nok en ære og en glæde.
Tak, mr Guppy.
Min mor. Sæt Dem ned, miss Summerson.
Mor!
Må jeg tale med Dem under fire øjne?
Mor.
Mor! Mor.
Jeg ville hellere mødes her end på mr Kenges kontor-
for jeg ville ikke gøre Dem forlegen.
De husker, vi talte fortroligt sammen hos mr Jarndyce?
De gav mig et tilbud. - De afslog!
Der var godt nok ingen vidner. - De friede til mig...
...og jeg afslog uden forbehold. - Tilbuddet var definitivt.
Sagen var afsluttet, erkender De det?
Ganske frivilligt, mr Guppy.
Åh. Det er meget hæderligt af Dem.
Mine omstændigheder i livet gør det umuligt for mig at forny tilbuddet-
i enhver henseende.
Men jeg forsikrer Dem om-
at mindet altid vil være forbundet med venskabets glæde.
Har De brug for professionel assistance?
De nævnte ved den lejlighed...
Nu afvist af begge parter.
...at De kunne fremme mine interesser-
ved at undersøge min baggrund?
Jeg forsikrer Dem om, at De intet kunne opdage-
som ville være mig til hjælp eller glæde på nogen måde.
De har måske allerede opgivet.
Hvis ikke...
...beder jeg Dem lade sagen fare.
Jeg kender min historie.
Der kan ikke vindes mere ved fortsat undersøgelse.
Jeg er kommet her så diskret som muligt.
De er venlig nok til at respektere min fortrolighed-
som jeg har respekteret Deres.
Siden min sygdom har jeg ingen...
...kvaler ved at bede om hjælp.
Ved mit ord og min ære.
Ved mit liv, miss Summerson.
Så sandt som jeg lever, vil jeg aldrig gå imod Deres ønsker.
Når jeg lover det i denne sag, er det sandheden-
hele sandheden og kun sandheden.
Ved min ære og min sjæl.
De kan stole på mig.
Tak, mr Guppy. Det gør jeg.
Jo!
Stop! Stop ham!
Hold fast på ham.
Stop ham!
Hold ham, sir! Hold ham!
Jo... Dem?
Det var din sygdom, damen fik. Din, Jo!
Sådan gengældte du hendes venlighed.
Du ved ikke, hvad du har gjort.
Hun var en køn kvinde, sir.
Man kan ikke kende hende nu.
Kun på stemmen og hendes venlighed.
Hvem var venligere ved dig, Jo?
Og du rendte bare væk.
Hvad har du gjort?
Det var ikke med vilje. Jeg anede ikke, hun blev syg.
Jeg blev snuppet den aften. - Hvem tog dig?
Hvem var det? - Jeg må ikke.
Hvem tog dig?
Han sendte mig på hospitalet.
Og så gav han mig et halvt pund.
Så skulle jeg gå på valsen.
Gå videre, og gå videre endnu.
Jeg måtte ikke nærme mig London-
ellers ville jeg ønske, jeg var død.
Det er jeg, hvis han ser mig.
Men jeg er syg igen-
og jeg har ingen penge.
Så jeg er kommet tilbage.
Et sted at gemme sig.
Jeg kunne ikke finde på andet.
Han hedder inspektør Bucket, hvis De vil vide det.
Det var mr Tulkinghorn, der pudsede ham på mig.
Jeg ved ikke, hvad jeg har gjort.
Vær ikke bange for mig.
Ingen vil gøre dig fortræd.
Kom, lad os gå lidt. Sådan. Så går vi.
Min kære læge.
Hvilken respektabel, distingveret, hæderlig officer.
Hvilken glæde og ære-
at få sygebesøg af prinsen af medicinens kunst.
Rådgive dig? Naturligvis.
Jeg kender det rigtige sted til det lille kræ.
Du kommer i de sikreste hænder.
Beskyttet af den solideste af mænd.
Godt, De kom til mig, dr. Woodcourt.
At Deres helbredende forstand bragte Dem hertil.
Jeg har en ven, som i hjerte og sjæl er den perfekte protektor.
Vi går straks derhen.
Velkommen hjem, sir. Velkommen.
Tusind gange velkommen.
Kom. Kom du med.
Generalen er morgenmand.
Så.
Der er vel ingen infektion hos drengen nu?
Nej, det er jeg sikker på, men han er ikke rask.
I år er han et barn, men fysisk er han en udsultet, gammel mand.
Vi kan kun lade ham hvile sig-
og spise, hvad han kan.
Han...
...han bliver muligvis ikke rask.
Det kan jeg ikke love.
Undskyld min nysgerrighed.
Men har De mere end almindelig interesse i drengen-
fordi miss Summerson gjorde det? - Ja. Det er helt korrekt.
Han prøvede at stikke af fra et hospital eller fattighus.
Det er ikke steder, jeg som læge er glad for.
Det er ingen ordentlig mand.
Jeg må hellere sige, at jeg sandsynligvis ryger ud herfra-
med øjebliks varsel-
hvis visse herrer får lyst til at gøre det.
Men indtil da er stedet, som det er, og så længe står det-
til Deres rådighed. - Tusind tak.
Denne mr Tulkinghorn fra Lincoln's Inn...
En højt respekteret herre.
For højt på strå til at jagte sådan en dreng, tror De ikke?
Kender De manden, sir?
Jeg har set ham en gang eller to.
Kender De hans karakter?
Nej. - Så lad mig fortælle Dem om den.
Han er en meget dårlig mand.
Han er en sløv, pinefuld mand.
Ikke mere kød og blod end en gammel, rusten karabin.
Han er en af de mænd-
som kan smide mig ud.
Han har givet mig flere problemer-
end alle andre mænd tilsammen.
Han tirrer mig, gør han.
Han tirrer mig-
og irriterer mig-
til jeg næsten kunne...
Sådan en mand er han.
Jeg sender dig væk, Rosa.
I dag. Om et par timer.
Hvad har jeg gjort galt?
Intet. Intet som helst.
Kom, så prøver jeg at forklare.
Du må ikke fortælle det her til nogen.
Er jeg en anden over for dig i forhold til resten af verden?
Ja.
Men jeg kender Dem, som De er.
Gør du?
Jeg vil have dig her hos mig, fordi du er ung.
Du har en naturlighed-
og du holder af mig og er taknemmelig.
At miste dig...
...vil være smertefuldt og gøre mig ensom.
Det ved du, Rosa.
Men jeg vil gøre dig lykkelig. Det lovede jeg.
Og det løfte kan kun holdes på en måde.
Du må væk. Væk fra mig.
Du kan ikke forstå det nu, men en dag vil du forstå.
Du skal huske mig, som jeg er nu-
og ikke som kvinden, folk taler om ganske snart.
Frue... - Husk, at det, der sker-
sker for din lykkes skyld.
For din skyld.
Jeg inviterede Dem, mr Rouncewell-
fordi jeg vil vide, om noget er sket med Deres søn-
og hans følelser for min kammerpige.
Jeg rådede ham til at glemme dem. - Har han det?
Ikke endnu, lady Dedlock.
Jeg har spekuleret på emnet og finder det kedsommeligt.
Det undskylder jeg. - Khan De ikke garantere mig...
...at det er slut, må pigen ud.
Det kan jeg ikke garantere. - Så afgør det sagen.
Jeg håber ikke, den unge kvinde får en straf, hun ikke fortjener.
Hun mister vel ikke sine fordele-
fordi en fabriksejers søn fik øje på hende?
Ville det ikke være urimeligt?
Hun er en god pige-
men hun er så ligeglad med sit held, at hun har forelsket sig.
Det påstår hun da.
Hun kan ikke værdsætte min støtte.
Du hører vist ikke til her, Rosa.
Skal jeg sende hende tilbage til byen, eller vil De tage hende med?
Jeg tager den løsning, der hurtigst løser problemet.
Jeg tager dig med hjem.
Sir Leicester...
Jeg ville komme på besøg-
så snart jeg fandt mig til rette.
Jeg er lidt på bar bund.
Jeg forventede ikke at se England foreløbig.
I stedet blev jeg kastet tilbage efter få måneder.
På landjorden, men ude at svømme.
Men De vil selvfølgelig høre-
om drengen og det, han fortalte.
Og med miss Summersons sygdom.
Jeg håber... Hun får bestemt den bedste hjælp.
Er hun blevet rigtigt rask? Hos nogle kan effekten trække ud.
De behøver ikke bekymre Dem. Hun har accepteret det.
De kan selv se.
Hun har ikke mistet livsglæden. - Det tror jeg gerne.
Som læge er De vant til konsekvensen af denne sygdom?
Det er anderledes med tætte venner.
De overrasker os, mr Woodcourt. De skulle være i Ostindien.
Miss Summerson...
Mr Woodcourts rejse blev kort og dramatisk, Esther.
Han er en skibbruden sømand.
De er ikke kommet til skade?
Jeg har det glimrende.
Tak, miss Summerson.
Han er en helt, lader det til.
Vi hjalp hinanden efter bedste evne.
Jeg forstår, at De er... blevet helt rask igen?
Ja. Jeg er ganske mig selv.
Hvor skete skibbruddet?
Da vi sejlede ind i det sydlige Atlanterhav.
Vil De tilbage til søs?
Der er rigeligt til at holde mig i mit eget land.
Mr Woodcourt er allerede i gang med arbejdet igen.
Vores sager vil ikke slippe ham.
Må jeg spørge Dem om noget, mr Woodcourt?
Hvad er det, Jo?
Jeg har tænkt...
Og jeg har tænkt det her...
Når jeg er gået videre...
...så langt, som jeg kommer.
Og ikke kan komme videre.
Måske, når jeg er væk-
kunne De skrive en meddelelse...
Ja? - Men skriv det meget stort.
Så alle kan se det overalt.
Der kunne stå-
at jeg ikke gjorde det med vilje.
Og at jeg var meget ked af...
...det, der skete med damen.
Men skriv det meget stort.
Og den anden dame...
Jeg ved ikke, hvem hun er.
...men jeg sagde det til hende på kirkegården.
Han var god ved mig.
Men jeg ved ikke noget.
De løber en vældig risiko ved at skjule drengen.
Finder mr Tulkinghorn ud af det... - Ryger jeg ud.
Det tvivler jeg ikke på.
Jeg kan ikke lade mig styre af bekymringer, mr Jarndyce.
Jeg har dem, men de regerer ikke over mig.
Jeg tænker, om mr Tulkinghorn...
...kender den risiko, han løber.
En mand som ham...
...sparer problemer op.
Han er advokat, George. Han lever af problemer.
Han fodrer dem, så de kan fodre ham.
Er der noget mere plagsomt i verden end loven?
Fader vor, Du som er i himlene.
Helliget vorde Dit navn-
komme dit rige.
Ske Din vilje som i himlen-
således også på jorden.
Giv os i dag vort daglige brød-
og forlad os vores skyld-
som også vi forlader vore skyldnere.
Led os ikke i fristelse-
men fri os fra det onde.
Thi dit er riget og magten og æren-
i evighed. Amen.
Død, Deres majestæt.
Død, mine herrer og gentlemen.
Død, mænd og kvinder-
født med himlens barmhjertighed i jeres hjerter.
De dør omkring os hver dag!
Jeg er overrasket over Deres handlinger.
Jeg var ikke forberedt.
Det afviger fra vores aftale.
Fra Deres løfte.
Det giver os en ny situation, lady Dedlock.
Det bifalder jeg ikke. - Jeg forstår Dem ikke.
Det tror jeg, De gør.
Disse hug og parader kan ikke fortsætte.
De kan lide pigen, denne Rosa.
De har haft andre grunde til at sende hende væk, end De fortalte-
sir Leicester og fabriksejeren.
De gjorde det for at spare hende den skandale-
der truer Dem selv.
Og?
Det protesterer jeg imod.
Det er en farlig kurs-
fordi det skaber spekulationer og rygter i huset.
Det er et brud på vores aftale.
De skulle opføre Dem præcist som før, men det gør De ikke.
De har forandret Dem.
Jeg har prøvet at skåne en uskyldig pige fra min skam.
Det er alt. - De er ikke til at stole på.
Brevet og vores aftale udelukkede-
en sådan opførsel fra Deres side.
Skåne pigen? Hvilken værdi eller betydning har hun?
Hendes gode navn er i fare.
Skåne pigen?
Ingen kan skånes.
Når De nu ikke er til at stole på-
erklærer jeg vores aftale ugyldig.
Jeg vælger min egen taktik.
Er De forberedt på det?
Det var alt, lady Dedlock. Godnat.
Er det min sidste advarsel?
Det vil jeg have helt på det rene.
Ikke flere advarsler?
Vil De fortælle min mand...
...min hemmelighed i aften?
Det er ikke Deres hemmelighed. Det er min.
Jeg vogter over den for sir Leicester og familien.
Fortæller De ham det i aften?
Nej.
I morgen?
Muligvis.
Det kunne være i morgen.
Hvad gør De her?
Gjorde jeg det ikke klart for Dem?
De opnår intet ved det her.
Jenny Hallquist www.broadcasttext.com